![](../foto_clankynew/1717084446img.jpg)
Sezona mistrovství ČR začala v Horní Branné, trať postavil mistr ČR 2023, který je také známý jako mistr stavitel, Míra Paulů. Trochu jsem se bál, aby schopnosti autora značně nepřevýšily schopnosti posádek a neopakoval se rok 2022, kdy nejrychlejší posádky měly v první noční etapě půl hodiny zpoždění a řada posádek musela kus tratě kvůli času vynechávat.
Že si to vzal Míra k srdci bylo vidět už na první noční etapě, kterou Míra výrazně zkracoval, aby se vešel do předepsaného celkového času. Etapa byla relativně krátká, jeli jsme ve známém terénu z H. Branné a končili v Jilemnici. Nic složitého, ale chyby se tam udělat daly. My jsme třeba přehlédli jednu dejku za 160 TB. Bylo to v místě, kde už se jezdilo, tak jsme si dopředu vymysleli průjezd a jen napsali průjezdku a ejhle, dejka nám přitom utekla. Bylo mně trochu divné, že někteří jezdí nějak jinak, ale na velké úvahy nebyl čas. Zajímavostí bylo, že se celá etapa jela výhradně podle plánku a ZM byla vlastně k ničemu, až na jednu výjimku- návrat na SM po jejím opuštění. Bodové příděly nebyly nijak výrazné, nejmenší příděl za PK byl 60 TB. V Jilemnici byla jedna taková jemná mapová fintička, kterou podle mě nikdo neobjevil (za jednu navíc). Příděly za čas byly také rozumné, sice nikdo čas nestihl, ale i nejpomalejší posádka měla půl hodiny zásek, takže i do dalších etap mohli vyrazit s vidinou, že si trať projedou celou. Pak následoval volný přesun na start 2. etapy do Staré Paky, kde měl cestou původně Míra postavenou trať.
Etapa 2 se odehrála celá ve Staré a Nové Pace na relativně malém prostoru. Fint bylo v etapě docela dost, muselo se hlavně hlídat podle čeho se jede (ZM nebo plánek), v části etapy hlídat dejky, jinde kruháky, dávat pozor na spoustu dalších věcí, ale čas na to byl- 5 posádek stihlo čas včetně nás a nejpomalejší posádka měla zase kolem půl hodiny zpoždění. S průjezdkami to bylo horší, nás Míra nachytal 3x a bylo to za 520 TB. Ale v místech našich chyb chybovali prakticky všichni. Po opuštění první SM jsme neviděli nejkratší návrat zpět přes detail ČK, ze které jsme vyjeli. Zajímavostí bylo, že to zajely pouze 2 posádky! Ke konci etapy nás nachytal na tom, že jsme projeli neuvedeným bodem, který jsme si měli zakreslit do ZM na začátku etapy, kde jsme jeli šipkáč. Stejně špatně jako my jelo dalších 10 posádek.
O našem nočním vítězství rozhodla až třetí etapa, kterou jsme zajeli čistě časově i na PK. Jelo se zpět do H. Branné nezvykle podle ZM M50. V úvodní části etapy se jel vložák „za každým mostem s číslem jeď poprvé L“, tak jsme se snažili toto jezdit. Cestou nás ale odchytil Míra Paulů (byli jsme u něj první) se slovy, že asi bloudíme a že je tam chyba a ať si škrtneme tento vložák a napsal nový čas. My moc nechápali o co jde, my jsme nebloudili, později nám došlo, že jsme cestou míjeli st. č. 10, které stálo před mostem a zakrylo nám číslo mostu a my nejeli vložák, tak tam asi potom byla nějaká chyba, kterou my jsme nezaznamenali. Fintiček tam bylo dost, ale nám se vše podařilo zajet čistě, časově nám pomohlo prodloužení času a asi nejen nám, na čas přijelo 9 posádek. Čas dojezdu výborný, dojeli jsme 19 min. po půlnoci, i ty nejpomalejší měli šanci projet celou trať, bodů přiměřeně k úrovni mistráku, takže všeobecná spokojenost doplněná dobrou stravou, občerstvením i noclehem.
Příspěvek o denní soutěži měl napsat Jura Kubíček, ale takticky se vymluvil, že jsme celkově vyhráli my, tak nic napsat nemůže. No nic, tak něco napíšu já, i když den drtivě vyhráli Kubíčci a všechny nás převálcovali. První etapa vedla z H. Branné až na kraj Nové Paky podle dnes už nezvyklé ZM v M50. Cestou se samozřejmě vyskytly různé mapové fintičky a také nám Míra ukázal některá mapová místa, která pak ve třetí etapě vypadala na první pohled stejně, ale nebyla úplně stejná a jela se pak trochu jinak. My jsme nezajeli vložák za hlavní silnicí resp. jsem Vaškovi neřekl, že ho zrovna máme jet a pak jsme dobře nezkombinovali detail se ZM, dohromady za 280 TB. Čas nikdo nestihl, zpoždění nejrychlejších bylo velmi malé v řádu několika minut, nejpomalejší posádky měly kolem půl hodiny. Bodové příděly za PK se pohybovaly průměrně někde kolem 300 – 400 TB.
Druhá etapa se jezdila prakticky jen v Nové Pace, rozměr ZM v M50 byl miniaturních 8 x 5 cm. Časově se dala stihnout, jízdní průměr byl jen necelých 20 km/hod, ale vše po městě a kombinačně náročnější. Čas stihlo 8 posádek, čistě za PK zajeli jen Kubíčci stejně jako v 1. etapě, čímž položili základ pozdějšímu vítězství a ujali se vedení řádově o 500 TB. Ostatní posádky měli v této etapě min. 360 TB za PK. V etapě platila jedna podmínka týkající se průjezdu některých kót, která byla malinko složitější, tak ji autor napsal do prováděcích pokynů, aby předešel případným dohadům.
Třetí etapa nás vracela zpět do H. Branné ve stejném prostoru jako byla 1. etapa opět dle ZM M50. Etapa byla náročná mapařsky, měla 10 detailů a autorovi nápady nedošly, spíše naopak. Zlatým hřebem bylo posunutí mapové křižovatky (oproti 1. etapě)- kóty v Horkách u Staré Paky, mezi křižovatkami ale byl rozdíl 30 m, takže to bylo na hranici nebo spíše za hranicí měřitelnosti v M50. Nejdříve byla ta správná kóta, odkud se mělo jet reálně R a dále šipkáč, po 30 m byla ta „špatná“ kóta, kde jsme všichni (až na jednu výjimku) jeli R až zde, správně jsme zde měli jet L po hlavní a vzít si posléze otočnou SPK. Tou jedinou výjimkou byla posádka mistrů Holman – Sedloň, kteří tuto otočnou měli. Rádi jsme mistry zase viděli a budeme doufat, že to nebylo naposledy. Čas na etapu trefil autor výborně, Kubíčci čas za 0, nejrychlejší posádky pár minut zpoždění a nejpomalejší posádky zpoždění kolem půl hodiny. O náročnosti etapy svědčí, že nejlepší posádky měli v etapě 300 TB za PK, shodně se jednalo o první 3 posádky v pořadí denní soutěže.
Soutěž byla dle mého názoru velmi vydařená a obtížnost odpovídala úrovni MČR (i když se autorovi, jak ho znám, určitě zdála jako velmi lehká). I organizačně vše probíhalo bez problémů, takže velký dík patří autorovi i všem pořadatelům, kteří se na přípravě i průběhu soutěže podíleli. Část tratě, která se nejela, si Míra určitě schoval do šuplíku a použije to někdy příště.